Videa odvysílaná stanicí ABC ukazují, že stěžejní úlohu pro zotavování Giffordsové hrála hudba: Kongresmanka na nich zpívá společně s terapeutem na melodie k písním "Girls Just Wanna Have Fun" od Cyndi Lauperové a "Free Fallin"" od Toma Pettyho.

Videos aired by ABC show that music played a central role in Giffords's recovery: The congresswoman is seen singing along with therapists to Cyndi Lauper's "Girls Just Wanna Have Fun" and Tom Petty's "Free Fallin." "


Během rozhovoru Giffordová, která věnuje dvě hodiny denně terapii, Sawyerové prozradila, že si ze dne, kdy došlo ke střelbě, nic nepamatuje.

In the interview with Sawyer, Giffords, who goes through two hours of therapy every day, said she has no memory of the day of the shooting.


Její manžel řekl, že Giffordové předčítal novinové články o střelbě až 12. března, kdy se ho poprvé zeptala, kdo byla ona šestice, která byla při incidentu zabita.

Her husband said that he was reading Giffords a newspaper story about the shooting on March 12 when she stopped him to ask for the first time about the six who had been killed in the incident.


Ze střelby je podezřelý Jared Lee Loughner, který je zadržován ve věznici v Missoury, kde pod vlivem násilně podávaných léků čeká na soudní proces.

Suspected gunman Jared Lee Loughner is being held at a Missouri prison and is being forcibly medicated as he awaits trial.


"Zemřelo hodně lidí," řekla Giffordsová Sawyerové.

"A lot of people died," Giffords told Sawyer.


Kelly Sawyerové prozradil, že v jednu chvíli jeho manželka během rekonvalescence prohlásila: "Prohrála jsem."

At one point in his wife's recovery, Kelly told Sawyer, she said, "I've been beaten."


"Tak jsem jí hned řekl: Gabby, neprohrálas," Popisoval Kelly.

"So, I would say, "Gabby, you have not been beaten," " Kelly said.


Ale ty to zvládneš, dáš se dohromady a vrátíš se ještě silnější než kdy dřív."

And you're going to get through this, and you're going to recover and you're going to come back stronger than ever.


Vojenské jednotky se setkávají spíše se soucitem než s úctou


Ta událost byla galavečerem na Wall Street, který vynesl miliony dolarů pro válečné veterány v New Yorku, kteří nemají střechu nad hlavou.

The event was a Wall Street gala that raised millions of dollars for homeless veterans in New York City.


Kid Rock zazpíval baladu o bezmocnosti, frustraci a ztrátě.

Kid Rock sang a ballad about helplessness, frustration and loss.


Seběhly se kolem něj stovky vojáků, námořníků, letců a mariňáků.

On cue, several hundred soldiers, sailors, airmen and Marines strode into position around him.


Slavnostně oblečený dav povstal a nadšeně tleskal.

The black-tie crowd rose to its feet and cheered.


"Muži i ženy sloužící v armádě byli považováni za hrdiny," řekl David Saltzman, který jarní benefici pořádal.

"The servicemen and women were regarded as heroes," said David Saltzman, who organized the spring fundraiser.


Slavnostního večera se zúčastnil i tehdejší předseda výboru náčelníků štábu. Kromě něj na místě byl i admirál Mike Mullen, který však viděl roli vojenských jednotek poněkud odlišně.

A senior military officer at the gala, also attended by the Joint Chiefs then-chairman, Adm. Mike Mullen, saw the troops" role differently.


"Všichni byli představeni jako nějací sirotci," napsal důstojník v e-mailu.

"They were rolled out like some sort of orphan kid," the officer wrote in an e-mail.


Jsem si jistý, že to organizátoři mysleli dobře.


Jenže to, co jsem viděl, nebyla úcta. Byla to lítost.

But it wasn't respect, really. It was pity.


Tak naprosto opačné dojmy jen ilustrují nelehký vztah mezi armádou a často odměřenou, někdy oslavující americkou veřejností.

The starkly conflicting impressions illustrate the uneasy relationship that has taken hold between the military and an often distant, sometimes adoring American public.


Vojsko je bezbřeze zahrnováno chválou za svoje oběti.

The troops are lavished with praise for their sacrifices.


Jenže tato chvála něco stojí, říkají vojáci.

But the praise comes with a price, service members say.


Veřejnost se stále více chová, jako by jedince v uniformě litovala.

The public increasingly acts as if it feels sorry for those in uniform.


"My vůbec nejsme oběti," řekl brigádní generál Sean B. MacFarland, který velel jednotkám v Iráku a brzy opustí Afghánistán.

"We aren't victims at all," said Brig. Gen. Sean B. MacFarland, who commanded troops in Iraq and will soon leave for Afghanistan.


"Jenže se zdá, že jediným způsobem, jak nás někteří dokážou podporovat, je postavit nás do role nešťastných duší."

"But it seems that the only way that some can be supportive is to cast us in the role of hapless souls."


Toto téma je velmi citlivé pro armádní velitele, kteří nechtějí vypadat nevděčně nebo si pokazit vztahy s veřejností, jíž slouží.

The topic is a sensitive one for military leaders, who do not want to appear ungrateful or at odds with the public they serve.


Rovněž si uvědomují, že hněv, kterému musely čelit jednotky vracející se kdysi z Vietnamu, byl mnohem horší.

They also realize that the anger that returning troops faced in the latter years of the Vietnam War was far worse.


Výsledkem toho je, že většina slov o lítosti je pronášena v tichosti a v soukromí mezi válečnými veterány.

As a result, most of the conversations about pity take place quietly and privately among combat veterans.


Když se dva synové penzionovaného plukovníka Marka Canciana vraceli z bojových akcí, kde sloužili jako členové námořní pěchoty, varoval je jejich otec, že se na jejich službu budou lidé mimo armádu dívat ze dvou úhlů.

After his two sons returned from combat tours with the Marines, retired Col. Mark Cancian warned them that people outside the military would view their service from two perspectives.


Z pohledu některých bude cítit respekt a úžas, protože porazili nepřátelské povstalce a navštívili exotická místa.

Some would look at them with a sense of awe because they faced down insurgents and traveled to exotic places.


Jiným ale bude vrtat hlavou, jestli se "pod povrchem neukrývá zlý, násilný veterán," řekl Cancian, který se účastnil bojů v Iráku a po návratu zaujal místo ve Washingtonu ve vládě.

Others would wonder whether there was an "angry, violent veteran beneath the surface," said Cancian, who fought in Iraq and returned to a senior government job in Washington.


Tvrdil, že když hledal práci, tak někteří lidé, kteří s ním dělali pohovory, nenápadně naznačovali, zda tak brzy po návratu s boje dokáže odolat stresu, který je spojen s prací ve Washingtonu.

During his job search, he said, he sensed that some interviewers had subtly inquired whether he would be able to hold up under the strain of a demanding Washington job immediately after his combat tour.


"Když budete mluvit o své službě, musíte počítat s negativními reakcemi," poučoval Cancian své syny.

"When you talk about your service, you need to counter the negative impressions," Cancian recalled telling his sons.


Znepokojení armády částečně pramení z americké lhostejnosti k válkám.

The military's unease springs, in part, from American indifference to the wars.


Úspěchy na bitevním poli jen málokdy sklidí uznání v zemi, která má o vlastní armádě jen malé povědomí a ve válkách v Iráku a Afghánistánu nachází jen málo vlastního prospěchu.

Battlefield achievements are rarely singled out for praise by a country that has little familiarity with the military and sees little direct benefit from the Iraq and Afghanistan wars.


"Jako národ si již nevážíme armádního hrdinství tak, jak bývalo běžné za druhé světové války," prohlásil generálporučík David Barno, který velel americkým jednotkám v Afghánistánu.

"We, as a nation, no longer value military heroism in ways that were entirely common in World War II," said retired Lt. Gen. David Barno, who commanded U.S. troops in Afghanistan.


Místo toho se uznání ze strany politiků i veřejnosti soustředí hlavně na utrpení mužů ve zbrani.

Instead, praise from politicians and the public focuses largely on the depth of a service member's suffering.


Vojáci jsou vyznamenáváni za počet akcí, které přetrpěli, množství přátel, které ztratili, nebo za rozsah svých poranění.

Troops are recognized for the number of tours they have endured, the number of friends they have lost or the extent of their injuries.


Armáda čelí rostoucímu tlaku na to, aby tvrdě zasáhla proti znásilňování

Military Faces Mounting Pressure to Crack Down on Rape


Tento týden se rozhodne, zda bude zahájen soudní proces 28 žen a mužů proti armádě kvůli údajné nečinnosti v případě znásilnění.

This week, a landmark hearing will decide whether 28 women and men have a case against the military for alleged inaction on rape.


Pokud ne, jsou připraveny žalobu podat stovky dalších navrhovatelů.

If not, hundreds of plaintiffs are lining up for the next one.


Vojínovi první třídy Elizabeth Lymanové bylo v noci, kdy byla údajně znásilněna svým kolegou z armády, 25 let a byla v 11. týdnu těhotenství.

Pfc. Elizabeth Lyman was 25 years old and 11 weeks pregnant the night she says she was raped by a fellow soldier.


Stalo se to v říjnu 2008 a ona mířila do kasáren na letecké základně Miramar severně od San Diega. Po večeři s kamarádem narazila na svého mužského kolegu nesoucího krabici s 12 pivy.

It was October 2008, and she was heading back to her barracks at Miramar Air Station, just north of San Diego, after dinner with a friend when she ran into a male colleague carrying a 12-pack of beer.


Zeptal se jí, jestli se k ní může připojit, že by u ní na pokoji mohli trochu popít.

He asked if he could join her in her room for a drink.


"V hlavě se mi rozsvítilo výstražné světlo," popsala Lymanová.


Jenže rodilý Texasan její námitky naprosto ignoroval.

But the Texas native brushed aside her concern.


"I wish I had listened to my instincts."


Tvrdí, že jen pár minut poté, co vešli do jejího pokoje, k ní muž přešel, hodil ji na postel a znásilnil.

Within minutes of entering Lyman's room, the man came up from behind her, throwing her down and raping her, she alleges.


Tento týden, 18. listopadu, bude Lymanová a 27 dalších stávajících či bývalých členů armády čekat na verdikt slyšení, které se by mohlo mít historický dopad. To se bude odehrávat v Arlingtonu ve Virginii a půjde v něm o to, zda se obvinění proti bývalému ministrovi obrany Robertu Gatesovi a jeho předchůdci, Donaldu Rumsfeldovi, dostane až před soud.

This week, on Nov. 18, Lyman and 27 other current and former military personnel will anxiously await a court ruling in a historic hearing to be held in Arlington, Va., that will decide whether a suit they have brought against former defense secretary Robert Gates and his predecessor, Donald Rumsfeld, will go to trial.


V obvinění se uvádí, že Gates a Rumsfeld selhali v boji proti šíření znásilňování v armádě, což je v rozporu s ústavními právy vojáků.

The suit alleges that Gates and Rumsfeld failed to curtail widespread rape within the military, in violation of soldiers" constitutional rights.


Obvinění bylo v únoru podáno washingtonskou právničkou Susan Burkeovou a žalující strana měla v té době 17 členů. Během následujících měsíců se však jejich počet rozrostl na 28 - 25 žen a tři muže, kteří všichni tvrdí, že byli znásilněni či jinak sexuálně napadeni svými kolegy v armádě a že armáda po oznámení těchto útků selhala ve vyšetřování, potrestání i jakékoliv honbě za spravedlností.

Filed in February by Susan Burke, a Washington, D.C., attorney, the suit initially involved 17 plaintiffs but grew to 28 in the following months - 25 women and three men, all of whom allege that they were raped or sexually assaulted by fellow soldiers, and that the military failed to investigate, prosecute, or provide adequate justice after the alleged attacks.


Burkeová tvrdí, že jde po krku nejvýše postaveným velitelům armády, protože problém začíná právě u nich.

Burke says she is going after the military's top brass because the problem begins with them.


"The military is a top-down structure," she says.


"Kdo jsou lidé, kteří jsou v pozici, že mohou zamezit snaze o zavedení opatření proti takovýmto činům? Vrchní velení."

"Who are the individuals who are in the position to eradicate the culture of retaliation? The top leadership."


Burkeová také tvrdí, že od února kontaktovala nejméně 400 dalších přeživších, z nichž mnoho z nich by se mohlo stát součástí dalších žalob podaných v budoucnu.

Burke also says that since February, she has been contacted by nearly 400 other survivors, many of whom could be part of future suits.


Její strategie: Spíše než aby seskupila všechna obvinění do tohoto případu - naskládala všechna vejce do jednoho košíku, jak sama říká - podá žaloby ve více různých případech, pokud bude třeba, aby tlak nepolevil.

Her strategy: rather than piling all the plaintiffs into this case - putting all her eggs in one basket, so to speak - she will file multiple cases, if need be, to keep the pressure on.


Tým obhajující Ministerstvo obrany vede státní zástupce Spojených států Neil MacBride, který společně se svými spolupracovníky podal podnět k zamítnutí případu.

The defense team for the Department of Defense, led by United States Attorney Neil MacBride, has filed a motion to dismiss the case.


Soudní dokumenty, které získal Newsweek, podrobně rozebírají strategii obhajoby - v zásadě jde o to, že současní či bývalí vojáci nemohou armádu žalovat za zranění, která utrpěli jako členové ozbrojených sil.

The court papers, obtained by Newsweek, detail the defense strategy - essentially, that the military cannot be sued by current or former soldiers for injuries incurred in the armed forces.


Podle nařízení Nejvyššího soudu z roku 1950 zvaného jako Feres Doctrine není federální vláda zodpovědná za zranění, která utrpí vojáci v aktivní službě.

Per a 1950 Supreme Court ruling called the Feres Doctrine, the federal government is not liable for injury sustained by active-duty personnel.


"Údajná zranění se týkají vojenské služby žalujících," píše se v dokumentu.

"The alleged harms are incident to plaintiffs" military service," the documents say.


Ministerstvo obrany se k této záležitosti odmítlo vyjadřovat.

The Department of Defense declined to comment for this story.


Přestože ženy stále ještě oficiálně nesmí sloužit v boji, jde jen o slovíčkaření: v moderních válkách se dá jen těžko najít jasně daná frontová linie.

While women are still officially prohibited from serving in combat, that distinction is in name only: modern wars rarely have clear front lines.


Ve válkách v Iráku i Afghánistánu hrály týmy ženských vojáků čím dál výraznější roli, zvláště v oblasti komunikace s civilními ženami vyskytujícími se ve válečné zóně.

In both Iraq and Afghanistan, teams of female soldiers are playing increasingly important roles, especially in reaching out to local women in war zones.


Výsledek: mezi těmito válkami padlo 150 vojáků ženského pohlaví - dvě třetiny z nich přímo v boji.

The result: between those two wars, 150 female soldiers have died - two thirds of them during combat situations.


Nastal čas, aby se došlo k modernizaci i v armádě, vysvětluje Burkeová.

It's time for the military to modernize as well, Burke says.


Ve svém boji není sama. Kromě ní se případem zabývají další tři právní zástupci.

She isn't alone in her fight; three other lawsuits are under way in addition to hers.


Na právnické škole Yale připravují návštěvníci veteránského semináře o právních službách žalobu na čtyři hlavní vojenské akademie za domnělé rozvíjení atmosféry podporující nenávist k ženám.

At Yale Law School, the Veterans" Legal Services Clinic is preparing a case against the four major military academies for allegedly fostering a misogynistic atmosphere.


Nezávisle na tom nezisková organizace amerických vietnamských veteránů shromažďuje podklady pro svoji žalobu mířící proti armádě. Tato žaloba se zaměřuje na diagnózu "poruchy osobnosti", která byla údajně zjištěna u obětí znásilnění, aby měla armáda záminku k jejich propuštění - podle aktivistů, jako je například Anu Bhagwatiová patřící ke skupině bojovníků za lidská práva Service Women's Action Network, jde o naprosto běžnou praxi.

Separately, the nonprofit Vietnam Veterans of America is assembling a suit against the military that focuses on the "personality disorder" diagnoses assigned to rape victims in order to discharge them from service - a common occurrence, according to activists such as Anu Bhagwati of the Service Women's Action Network, a human-rights group.


Její skupina již v prosinci podala návrh žaloby proti státní organizaci pro jednání s veterány, kterou obviňuje z diskriminačních praktik, k nimž mělo dojít při zpracovávání žádostí o pomoc ze strany osob, které tvrdily, že byly ve službě sexuálně napadeny.

Her group filed a suit in December against the Veterans Administration, charging it with discriminatory practices in the way it handles benefit claims for people who say they were sexually assaulted in the service.


V Kongresu bylo představeno devět samostatných návrhů, které přednesla skupina senátorů a poslanců z obou politických stran a navrhovala v nich celou řadu opravných opatření.

Nine separate bills have been introduced in Congress by a bipartisan mix of senators and representatives, proposing a range of fixes.


Podle kanceláře pro předcházení a řešení sexuálního násilí ministerstva obrany bylo v roce 2010 nahlášeno 3 158 sexuálních útoků.

In 2010 there were 3,158 sexual assaults reported, according to the Department of Defense's Sexual Assault Prevention and Response Office.


Tento typ útoků však zůstává ve většině případů neohlášen a podle vlastních odhadů Pentagonu toto číslo odpovídá přibližně 13,5 procent z odhadovaného počtu 19 000 incidentů, k nimž v daném roce došlo.

But assaults are notoriously underreported, and by the Pentagon's own estimate, that figure accounts for approximately 13.5 percent of the estimated 19,000 incidents that occurred that year.


V hlášení vydaném v březnu je rozebrána i míra trestního stíhání podezřelých: V roce 2010 se k soudu dostalo 20 procent případů nahlášených v armádě - což je polovina oproti civilnímu justičnímu systému.

The report, released in March, also examines prosecution rates: in 2010, 20 percent of reported cases in the military went to trial - half the rate of the civilian justice system.


Žalobci v případě zástupkyně Burkeové popisují útoky jen jako první z celé řady traumat.

The plaintiffs in Burke's case describe their attacks as just the first of a series of traumas.


Vojín první třídy Lymanová například nahlásila údajné znásilnění vojenské policii necelou hodinu poté, co k němu mělo dojít.

In Lyman's case, she reported the alleged rape to military police less than an hour after it occurred.


Během noci, říká, byla požádána, aby podrobnosti o svém znásilnění zopakovala jedenáctkrát různým členům policie, lékařům a velitelům.

That night, she says, she was asked to recount the details of her rape 11 separate times to a stream of police, doctors, and commanders.


Podstoupila všechna vyšetření nezbytná k určení znásilnění a v její posteli byla nalezena krev útočníka - z rány, kterou mu udělala na paži.

She did a rape kit, and her assailant's blood - from a cut on his arm - was found in her bed.


O šest měsíců později, v dubnu 2009, absolvovala Lymanová slyšení před soudem, během kterého jí byly pokládány otázky týkající se toho, zda se v den útoku milovala se svým přítelem.

Six months later, in April 2009, Lyman sat through a hearing before a judge, during which she was questioned about having had sex with her boyfriend earlier on the day of the attack.


Bylo předvoláno šest osob, které jako svědci o pověsti vypovídaly ve prospěch údajného pachatele, jenž byl nakonec zproštěn viny.

Six people testified as character witnesses on behalf of the alleged perpetrator, who was eventually acquitted.


"Vzpomínám si na den, kdy byl vynesen rozsudek," říká Lymanová.

"I remember the day when the verdict was read," Lyman says.


"Měla jsem pocit, že přímo tam na místě porodím - s křikem jsem vyběhla ze soudní síně."

"I thought I was going to go into labor - I ran screaming from the courtroom."


"Umístili mě na psychiatrickou jednotku, a když jsem se dostala ven, pamatuji si, že jsem svému velícímu důstojníkovi řekla: To nebyl jeho soud. Byl můj."

"They put me into the psychiatric unit, and when I got out, I remember saying to my command officer, "That wasn't his trial. That was my trial.""


Lymanové přikázali navštěvovat vojenského psychiatra, který u ní nakonec diagnostikoval poruchu osobnosti, čímž ji označil za nezpůsobilou k službě.

Lyman was ordered to visit a military psychiatrist, who eventually diagnosed her with a personality disorder, rendering her unfit for service.


V lednu 2010 byla z armády bez cti a tudíž i bez nároku na výsluhu propuštěna.

In January 2010 she was discharged under less-than-honorable terms, preventing her from receiving any benefits.


Ať už se případ Lymanové a ostatních žalobců pohne do další fáze nebo ne, je to běh na dlouhou trať, říká John Turley, profesor práva na Právnické univerzitě George Washingtona.

As for whether the case filed by Lyman and her fellow plaintiffs moves forward, it's a long shot, says John Turley, professor of law at George Washington University Law School.


Ovšem, poznamenává, "Z mého úhlu pohledu, by měli být schopni postoupit do dalších fází projednávání."

However, he notes, "In my view they should be able to move forward."


Mezi nimi a verdiktem však stojí zmíněná doktrína, která byla kritizována od první chvíle, co spatřila světlo světa.

What stands between them and a verdict is this doctrine that has been criticized since it was first issued.


Já sám jsem celoživotním kritikem doktríny Feres Doctrine.

I've been a lifelong critic of the Feres Doctrine.


Armáda je několik desetiletí pozadu, protože jejich povinnosti neudávají dodržovat stejnou míru motivačních podnětů a odstrašujících prostředků.

The military is decades behind because they don't have the same incentive and deterrent posed by liability.


Dodává: "Šance jsou těžce proti nim... ale je pro ně důležité, aby to zkusili."

He adds, "The odds are heavily against them ... but it's important for them to try."


Ke změně dojde jen tehdy, když budou dobří lidé ochotni bojovat.

These things only change when good people are willing to fight.


Pokud nebude ve slyšení rozhodnuto v jejich prospěch, Burkevoá, právnička žalujících, shromáždí stovky jiných osob připravených podat žalobu a začne pracovat na dalších kauzách týkajících se tohoto tématu.

If the hearing doesn't go their way, Burke, the plaintiffs" lawyer, will cue up her hundreds of other plaintiffs for future cases.


"Nepřestaneme s armádou v této otázce bojovat, odkud nedojde k reformě," říká.

"We will continue battling the military on this issue until reform occurs," she says.


Nebo dokud neumřeme, podle toho, co přijde dřív.


Zdi mají oči: Jak vás vědci zkoumají na Facebooku

Walls Have Eyes: How Researchers Are Studying You on Facebook


Než se Anders Behring Breivik stal novou tváří pravicového extremismu v Evropě, byl jen dalším mladým mužem, který své protipřistěhovalecké názory prezentoval na internetu.

Before he became the new face of right-wing extremism in Europe, Anders Behring Breivik was just another guy airing his anti-immigration views online.


V pondělí se Braivik, který se přiznal k červencovému vraždícímu běsnění, po němž zbylo v Norsku 77 mrtvých, zúčastnil svého prvního veřejného soudního slyšení.

On Monday, Breivik, who admitted to a killing spree in Norway in July which left 77 people dead, faced his first public court hearing.


Přestože Breivik mohl jednat sám, v kyberprostoru rozhodně osamělý nebyl: během přípravy útoku strávil spoustu času u počítače, chatoval s některými z milionů nacionalistů podporujících pravicové skupiny na stránkách sociálních sítí.

While Breivik may have acted alone, he was far from alone in cyberspace: he had spent much of the time leading up to his attack at his computer, chatting with some of the millions of nationalists who support right-wing groups on social-networking sites.


Po tragédii z letošního léta se vědci chtějí o těchto lidech dozvědět více.

After this summer's tragedy, researchers wanted to find out more about these people.


"Uvědomili jsme si, že sehnat je, není vlastně vůbec tak těžké," říká Jamie Bartlett, hlavní autor nedávno vydané zprávy britského výzkumného týmu, která se týkala evropského digitálního populismu.

"We realized that it wasn't that difficult to get to them at all," says Jamie Bartlett, the lead author of a recently published report on European digital populism by British think tank DEMOS.


Zásoba osobních informací na Facebooku je tak obsáhlá, říká Bartlett, že vědcům stačilo, aby jednoduše využili reklamu na stránkách a díky tomu s naprostou přesností určili hledanou demografickou skupinu - něco, co marketingoví pracovníci dělají už celá léta.

Facebook's stash of personal information is so encyclopedic, says Bartlett, that the researchers could simply use the site's advertising tool to pinpoint their desired demographic with scientific accuracy - the way marketers have been doing for years.


Bartlettův tým napříč celou Evropou našel půl milionů fanoušků pravicových skupin, načež na ně zaměřili pozornost a rozeslali jim inzeráty. Avšak místo toho, aby je jejich prostřednictvím zvali do nově vzniklé skupiny nebo jim nabízeli nějaké dietní produkty, vyzývali je k vyplnění dotazníku, v němž se vyskytovaly otázky týkající se úrovně jejich vzdělání, vztahu k násilí a optimismu vzhledem k jejich vlastní budoucnosti.

Bartlett's team found half a million fans of right-wing groups across Europe and then targeted them with ads, but instead of linking to a new band or diet product, the ads invited users to complete a survey that asked questions about their education level, attitudes towards violence and optimism about their own future.


Prostřednictvím Facebooku se Bartlettovi a jeho kolegům podařilo získat výsledky od více než 10,000 fanoušků 14 různých pravicových skupin v 11 evropských zemích - bez toho, aby vůbec museli opustit kancelář.

By reaching out through Facebook, Bartlett and his colleagues were able to survey over 10,000 followers of 14 far-right parties in 11 European countries - all without ever leaving the office.


"Je to úplně nový způsob provádění výzkumu," poznamenává Bartlett.

"It's quite a new way of doing research," Bartlett says.


Některé z výsledků nejsou až tak překvapivé: on-line stoupenci pravicových skupin jsou vesměs mladí muži, které popuzuje rostoucí míra přistěhovalectví.

Some of the results aren't all that surprising: online supporters of right-wing groups tend to be young, male, and vexed by immigration.


Ale na druhou stranu, "ti, kdo svůj on-line aktivismus kombinují i s off-line aktivismem jsou rozumnější, demokratičtější a méně násilničtí než ti, kteří zůstávají neustále ukryti za obrazovkou počítače."

But in something of a twist, "those who combine their online activism with offline activism are more reasonable, more democratic and less violent than those who just remain behind the computer screen."


Práce týmu DEMOS je jen jedním z příkladů, jak se Facebook stává novým nástrojem v rukou vědců.

DEMOS's work is just one example of how Facebook is becoming a hot new tool in the hands of scientists.


Výzkumné týmy, zdravotničtí vědci a političtí výzkumníci tyto stránky využívají ke studiu všeho, od zdravotních problémů až po sociální trendy ukrývající se aktualizacemi stavů, příspěvky na zdech a stisknutými tlačítky "Líbí se mi".

Think tanks, medical researchers and political scientists are using the site to study everything from health issues to social trends as expressed in 'Likes', wall posts and status updates.


Facebook hlásí více než 800 milionů aktivních uživatelů. Každý z nich denně v průměru poskytne tři různé údaje, což z této sociální sítě dělá doslova "informační supernovu", která stojí za rozvojem mnoha nových výzkumů. Počet akademických prací, v jejichž názvu se vyskytuje slovo Facebook, vzrostl oproti stavu před pěti lety na téměř 800%.

With over 800 million active users adding an average of three pieces of content per day, the Facebook "data supernova" is generating a research boom, driving the number of academic papers with the site's name in the title up almost 800% over the past five years.


Pro některé vědce tkví kouzlo Facebooku v tom, že jim dává možnost studovat lidi bez toho, aby je museli obtěžovat někde na ulici.

For some researchers, the beauty of Facebook is that it lets you study people you couldn't approach with a clipboard on the street.


"Dříve platilo, že když jste chtěli provést průzkum mezi lidmi z Britské národní strany, bylo velmi těžké je identifikovat."

"Before, when you tried to survey people from the British National Party, it would be very difficult to identify them."


"Museli byste se dostat do strany, kam by vás ale nikdy nepustili" říká Bartlett.

"You'd have to go through the party and they would never allow you access," says Bartlett.


"Tohle všechno Facebook odbourává - prostě jdete přímo k nim."

"Facebook cuts all that out - you go to them directly."


Jiní tvrdí, že stránka dokáže nabídnout způsob, jak identifikovat společensko-zdravotní problém a vyhnout se jim.

Others say the site could offer a way to identify and tackle social-health problems.


V nedávné studii doktorky Megan Morenové z Univerzity ve Wisconsinu, výzkumný tým zjistil, že univerzitní studenti, kteří rozebírali své opilecké výstupy na Facebooku, byli mnohem více ohroženi problémem alkoholismu než studenti, kteří o tomto tématu mlčeli.

A recent study by Dr. Megan Moreno of the University of Wisconsin, Madison and her colleagues found that undergraduates who discussed their drunken exploits on Facebook were significantly more at risk for problem drinking than students who were silent on the topic.


Morenová navrhuje, aby vrstevníci studentů stránky monitorovali a přišli s nabídkou pomoci studentovi, který zveřejňuje příliš mnoho opileckých statusů.

Moreno suggests that students' peers, such as residential advisors, could monitor the site and intervene to help a student who posts one too many boozy status updates.


"Problém se nedá vyřešit, pokud ho nedokážete diagnostikovat," řekl listu Washington Post Dimitri Christakis, spoluautor doktorky Morenové a ředitel Centra pro zdraví, chování a vývoj dětí na Dětském výzkumném institutu v Seattlu.

"You can't treat a problem if you can't diagnose it," Dimitri Christakis, Moreno's co-author and director of the Center for Child Health, Behavior and Development at the Seattle Children's Research Institute, told the Washington Post.


"Našli jsme způsob, jak identifikovat ohrožené děti, které bychom jinak neměli šanci objevit."

"We've found a way to identify kids at risk who would not otherwise be diagnosed."


Facebook sám neustále sonduje data svých uživatelů.

Facebook, too, is constantly tapping into its own population for data.


Informační tým stránek vypracoval statistiky týkající se souvislosti vztahových statusů a dne sv. Valentýna, volební účasti v roce 2010 a koeficientu spokojenosti národa (hlavně s využitím informací, k nimž měli přístup - zastánci internetové svobody již dlouho tvrdí, že by stránka měla svůj informační poklad zpřístupnit k výzkumu i ostatním).

The site's Data Team has worked up stats on relationship status and Valentine's Day, voter turnout in the 2010 midterms, and a National Happiness Index (mainly using information only it can access - champions of digital freedom have long held that the site should make its vast trove of data available to others for research.)


Ale uživatelé Facebooku vědí, že je stránka sleduje, ať se jim to líbí nebo ne - výměnou za možnost zahrát si Scrabble s kamarádem, který je tisíce kilometrů daleko, je třeba stránce poskytnout své osobní informace.

But Facebook's users know the site is watching them, whether they like it or not - the trade off for being able to play Scrabble with a friend thousands of miles away is allowing the site to mine your personal information.


Ale co když se uživatelé Facebooku stanou součástí výzkumu, o kterém ani nevědí?

But what about when Facebook users become part of a survey they don't even know about?


Vědci mají jasně vymezená pravidla týkající se toho, jak shromažďovat data off-line. On-line data jsou však přístupná každému.

While researchers have well-defined guidelines about how they collect their data offline, online it's a free-for-all.


"Podle mě většinu uživatelů ani nenapadlo, že by vědci mohli nahlížet do jejich profilů," říká Neil Selwyn, sociolog v London Knowledge Lab, o studii z roku 2006, kterou prováděl s využitím veřejných facebookových zdí svých studentů.

"I don't think a lot of users had even thought about the fact that a researcher could be looking at their profiles," says Neil Selwyn, a sociologist at the London Knowledge Lab, of a 2006 study he conducted using students' public Facebook walls.


"Pokud šlo o ně, brali to tak, že jsou informace jen mezi nimi a jejich přáteli."

"As far as they were concerned, it was just between them and their friends."


Následně je také zvážit otázku metodiky.

Then there's the question of methodology.


I při výzkumu off-line neexistuje žádná záruka, že je subjekt naprosto upřímný.

Even offline, there's no guarantee that a research subject is being completely honest.


Na Facebooku není možné nijak ověřit, z jak velké části jsou informace na profilu a příspěvky na zdi pravdivé.

On Facebook, it's impossible to know how much of a user's profile information and wall posts are true.


"Co říkáte na Facebooku a co děláte mimo Facebook, to jsou dvě naprosto odlišené věci," vysvětluje Selwyn.

"What you say on Facebook and what you do outside of Facebook are two completely different things," says Selwyn.


Právě proto si Selwin, který dlouhé roky strávil výzkumy nových technologií, myslí, že tužka a zápisník i nadále zůstávají tím nejlepším možným nástrojem, který lze při výzkumu využít.

Which is why, despite his years as a technology researcher, Selwyn thinks a clipboard and a pen are still the best research tools anyone can use.


"Když vyrazíte do skutečného světa a mluvíte se skutečnými lidmi, je to něco, co se nedá nahradit," říká.

"There's no substitute for going into the real world and speaking to real people," he says.


"Společenský výzkum by měl být o společnosti a společenských aktivitách - a sakra hodně společenských aktivit se pořád ještě odehrává off-line."

"Social research is supposed to be about the social - and a hell of a lot of the social still takes place offline."


"Chladný a nelidský": Anders Behring Breivik se účastní svého prvního veřejného soudního přelíčení

"Cold and Inhuman": Anders Behring Breivik Makes First Public Court Appearance


Anders Behring Breivik, muž, který se přiznal k zosnování dvou útoků, během nichž bylo letos v létě v Norsku zabito 77 lidi, během svého prvního veřejného soudního slyšení v Oslu sám sebe popsal jako bojovníka "odboje".

Anders Behring Breivik, the man who confessed to masterminding twin attacks that killed 77 people in Norway this summer, has described himself as a "resistance" fighter during his first public court appearance in Oslo.


"Jsem vojenským velitelem v Norském hnutí odporu a mezi norskými templářskými rytíři," prohlásil před soudem, kde se shromáždilo 500 lidí.

"I am a military commander in the Norwegian resistance movement and Knights Templar Norway," he said before a courtroom packed with 500 people.


"Vznáším námitku proti soudnímu dvoru, protože vám mandát udělily organizace podporující ideologii nenávisti a protože podporuje multikulturalismus."

"I object to the court because you received your mandate from organizations that support hate ideology and because it supports multiculturalism."


"Doznávám se ke svým činům, ale nepřiznávám za ně žádnou vinu."

"I acknowledge the acts but I do not plead guilty."


Soudce Torkjel Nesheim Breivika během tohoto monologu přerušil, protože "nechtěl dát Breivikovi příležitost, aby toto slyšení využíval jako pódium, z něhož by mohl hlásat své názory."

Judge Torkjel Nesheim interrupted Breivik during that monologue because he "did not want to give Breivik the opportunity to use this hearing as a platform for him to express his views."


Ze stejného důvodu odmítl Breivikovi, který si s sebou přinesl připravenou řeč, umožnit na konci slyšení oslovit příbuzné svých obětí.

For the same reason he refused to allow Breivik, who brought a pre-written speech with him, to address the relatives of his victims at the end of the hearing.


Nesheim rovněž přikázal policii, aby Breivika držela ve vazbě dalších 12 týdnů, zakázal mu jakýkoliv styk s médii po dobu 4 týnů a oznámil, že pravomocné orgány budou mít po dobu osmi týdnů úplnou kontrolu nad všemi jeho návštěvami a veškerou korespondencí.

Nesheim also ordered police to hold Breivik in custody for 12 more weeks, banned him from accessing media for four weeks, and said that authorities will have tight control over all visits and correspondence for eight weeks.


Slyšení se zúčastnilo asi 30 příbuzných obětí a přeživších.

Around 30 survivors and victims" relatives attended the hearing.


Někteří přišli v naději, že budou moci Breivikovi pohlédnout do očí, jiní proto, aby se ujistili, že je držen pevně pod zámkem.

Some came hoping to look Breivik in the eye, others to confirm that he is being held under lock and key.


Všichni se zúčastnili s cílem posunout případ k brzkému uzavření.

All attended with the goal of moving toward closure.


"Připadalo mi, že vypadal chladně a nelidsky," řekl komentátorovi NRK jeden z přeživších útoku.

"I thought he seemed cold and inhuman," one Utoya survivor told Norwegian broadcaster NRK.


"Nebylo to nic příjemného, ale za sebe můžu říct, že potom, co jsem uviděl a uslyšel podezřelého, jsem se psychicky posunul zase o trochu dál."

"It was uncomfortable, but for me I moved on a little bit after seeing and hearing the suspect."


Breivik, v tmavém obleku a modré kravatě, zůstal po celou dobu slyšení klidný a profesionální. Při příchodu i odchodu do budovy bez potíží hledem přítomným žurnalistům i přeživším do očí.

Dressed in a dark suit and blue tie, Breivik remained calm and professional throughout the hearing and looked journalists and survivors in the eye as he entered and exited the building.


Navzdory Breivikově bizarní představě, že je součástí většího hnutí "odporu", soudce naznal, že není šílený, a poznamenal, že neexistuje důkaz o tom, že by měl nějakého spolupachatele.

Despite Breivik's bizarre notion of being part of a larger "resistance" movement, the judge determined that he is not insane, and said that there is no evidence he acted with accomplices.


Pro někoho může být útěchou, že útoky z 22. června se zdají být prací jediného extremisty a nikoliv skupiny radikálů.

It may comfort some that the July 22 attacks seem to be the work of one extremist rather than a group of radicals.


To však automaticky nezmenšuje zármutek a zmatek, které jsou stále ještě v myslích a srdcích celého národa.

But that doesn't automatically ease the grief and confusion that an entire nation still feels.


"Přál bych si, aby vypadla jako stvůra, jenže to tak není," řekl příbuzný jedné z obětí.

"I wish he looked like a monster, but he doesn't," a relative of one victim said.


"Kdyby ano, bylo by všechno mnohem jednodušší."


7 poučení ze ztraceného rozhovoru se Stevem Jobsem ve filmu mířícím do kin tento týden

7 Lessons From the Lost Steve Jobs Interview, Showing at a Theater This Week


Jakmile Steve Jobs 5. října zemřel, začaly se objevovat názory lidí, kteří ho porovnávali s Henrym Fordem - a zvolili ho za jeho genialitu Největším moderním vynálezcem.

Following the death of Steve Jobs on Oct. 5, there were some who compared him to Henry Ford - singling out the tech genius as the Great Modern Inventor.


Na nedávno znovuobjeveném Jobsově rozhovoru, který byl oprášen pro speciální film, jenž míří do kin tento týden, bude pro všechny fanoušky společnosti Apple fakt, že jeho kreativní mysl naprosto dokonale rozuměla obchodním procesům a pracovním tokům stojícím za jeho produkty.

But what Apple fans might find most revealing in a recently rediscovered Jobs interview dusted off in advance of special movie screenings in major markets this week, is how much this creative mind understood about business processes and product workflows.


Byl úžasným designérem, snílkem a samozvaným členem hnutí hippie, ale zároveň také pedantským organizátorem a člověkem, který každou drobnost ladí do nejmenších detailů - věřil, že mnoho podnikatelů trpí "představou, že skutečně skvělý nápad je z 90 procent jejich práce... [ale] mezi výborným nápadem a výborným výsledným produktem je ještě dlouhá cesta sousta práce."

He was certainly a designer, dreamer and self-identified hippie, but he was also a meticulous organizer and flow-chart tweaker - a man who believed that many business executives suffered from "a disease of thinking that a really great idea is 90 percent of the work... [but] there's a tremendous amount of craftsmanship between a great idea and a great product."


V roce 1995 pracoval Bob Cringely na TV pořadu Triumf počítačových bláznů, který pojednával o úsvitu osobních počítačů. Během natáčení se odehrál unikátní, více než hodinový rozhovor.

Back in 1995, Bob Cringely was developing the TV series Triumph of the Nerds about the dawn of the personal computer, and he sat down for more than an hour with Jobs for a rare, extended conversation.


Tou dobou tomu bylo již deset let od chvíle, co byl Jobs přinucen opustit společnost Apple, a měl plné ruce práce se svojí novou počítačovou společností NeXT, a netrpělivě vyhlížel, jak široká veřejnost přijme internet.

At that point in time it had been roughly 10 years since Jobs had been forced out of Apple, and he was already hard at work at his new computer company NeXT, looking forward to the popular adoption of the Internet.


V TV pořadu byla nakonec použita jen krátká část celého Cringelyho rozhovoru a o původních kopiích interview se tradovalo, že se ztratily při převozu.

While a small portion of Cringely's interview was used in Nerds, he says that the interview's master copies went missing in shipping.


Krátce po Jobsově smrti však byly VHS kopie nalezeny v režisérově garáži.

It was only following Jobs" death that a complete VHS copy was discovered in the director's garage.


Právě tento materiál, mírně sestříhaný, tvoří základ 68minutového snímku Steve Jobs: Ztracené interview, který míří do vybraných kin tuto středu a čtvrtek.

This footage, slightly re-edited, is the basis of the 68-minute Steve Jobs: The Lost Interview, coming to Landmark Theaters this Wednesday and Thursday.


Na někoho, kdo proslul svojí nechutí k poskytování delších rozhovorů, zde Jobs působí až překvapivě nadšeně, že se může rozpovídat o své technologické filosofii a obchodních strategiích.

For someone known to loathe in-depth interviews, Jobs seems surprisingly eager here to expound on his technological philosophies and business strategies.


A rovněž se ukazuje jako velmi přemýšlivý člověk.


Čtyřikrát se během rozhovoru stane, že mezi otázkou a odpovědí nastane delší pauza - 10 až 15 sekund přemýšlení, kdy je vidět, jak si Jobs odpověď dokonale promýšlí, aby byla co nejvýstižnější a nejpřesnější.

At four different points during the interview, there are major gaps between questions and answers - 10 to 15-second ruminations, where Jobs is clearly weighing his thoughts, aiming for precision.


Objevují se i momenty, kdy na povrch vyplouvá Jobsův perfekcionismus, kdy při Cringelyho otázkách působí netrpělivě a popohání ho, aby se rychleji dostal k důležitějším problémům a tématům.

There are also moments where Jobs" perfectionism rises to the surface, where he seems impatient about Cringely's questions, nudging him to move faster towards issues or subplots of greater import.


Rozhovor byl natočen ještě před érou Pixaru, iPodu nebo iPhonu a objevují se v něm až děsivě prorocké myšlenky, když Jobs hodnotí, co dělají ostatní společnosti dobře a špatně, přičemž nabízí svoji vlastní vizi budoucnosti na poli počítačové techniky.

Filmed before the era of Pixar, the iPod or the iPhone, there's something eerily prescient about the Lost Interview, as Jobs assesses what he sees other companies doing right and wrong, and offers his own vision of the future of computing.


Jedna věc je pročítat si posmrtná hodnocení Jobsovy kariéry, ale na Jobsovi, kterého vidíme zde jako dychtivého snílka v rozkvětu jeho geniality, je něco syrového a inspirativního.

It's one thing to read posthumous appraisals of Jobs" career, but there's something raw and inspiring about the Jobs we see here, the anxious dreamer on the brink of greatness.


Má zde svoji vlastní vizi toho, jak by věc mohly a měly vypadat.

He has a vision for the way things could be and should be.


Netrvalo dlouho, a poté, co svoje myšlenky vyslovil, je začal rovněž uvádět do praxe.

Not long after spelling it all out here he went and did it.


Rychlý souhrn sedmi scén ze Ztraceného interview, které rozhodně stojí za povšimnutí:

A quick rundown of seven notable Lost Interview sequences:


"Během let podnikání, jsem se vždycky ptal: Proč tohle děláte? a odpověď byla pokaždé stejná: No, takhle se to prostě dělá."

"Throughout the years in business, I'd always ask: "Why do you do things?" and the answers you invariably get are: "Oh, that's just the way it's done.""


Nikdo neví, proč dělá to, co dělá, nikdy o věcech týkajících se podnikání nepřemýšlí do hloubky.

Nobody knows why they do what they do, nobody thinks about things very deeply in business.


Jobs pokračuje tím, že popisuje svoji snahu o zjednodušení účetnictví ve společnosti Apple.

Jobs goes on to detail his efforts to streamline accounting at Apple.


Byl naprosto zmatený ze způsobu, jakým byly zaznamenávány náklady - často začínaly nápisem "standardní náklady", o jejich výši se mohl jen domýšlet. V té chvíli se rozhodl vyrazit vlastní cestou - vyvinul automatický nástroj, který zaručoval, že mohli obchodní náklady určit během chviličky.

Baffled by the way costs were recorded - often beginning with a "standard cost" that amounted to a blind guess, which was then adjusted with a "variance" - he developed an automated factory that ensured they could determine business costs down to the second.


Jobs vzpomíná na "Modrou krabici", kterou sestrojil se Stevem Wozniakem - zařízení, které lidem umožňovalo účinně se nabourat do telefonní společnosti a bezplatně volat kamkoliv na světě.

Jobs recounts the "Blue Box" that he built with Steve Wozniak - a device that allowed people to effectively hack the phone company and make long distance calls for free.


O zařízení toho byla v minulosti napsána již celá řada, ale Jobsovo nadšení, když Modrou krabici popisuje jako nástroj moci, je doslova nakažlivé.

The device has been widely written about before, but Jobs" euphoria here in describing the Blue Box as an act of empowerment is infectious.


Vypráví, jak s Wozniakem zařízení testovali s použitím placeného telefonu a během hovoru se nechali přepojovat z jedné sítě AT&T do jiné, zatímco k tomu využívali co největší počet satelitů.

He describes how he and Wozniak would test the box by using a pay phone, placing a call, and then connecting from one AT&T network to another while looping in as many satellites as possible.


"Nejméně půltucetkrát jsme se takhle propletli dokola kolem světa, takže když jsme pak něco zakřičeli do placeného telefonu, ozvalo se to o minutu později z druhého telefonu u dveří," směje se Jobs.

"We were wrapping things around the globe a half dozen times and you would yell through the pay phone and it would come through a minute later in the pay phone next door," Jobs says with a giggle.


"Byli jsme mladí a zjistili jsme, že sami dokážeme sestrojit věc, která je schopná řídit infrastrukturu za miliardy dolarů po celém světě."

"We were young and what we learned was that we could build something ourselves that could control billions of dollars of infrastructure around the world."


Sami dva jsme vyrobili malinkou věcičku, která dokázala ovládat mnohem většího obra - byla to neuvěřitelná zkušenost a podle mě by bez ní nikdy nevznikla firma Apple.

Us two, we didn't know much, but we could build a little thing that could control a giant thing - it was an incredible lesson, and I don't think there would have ever been Apple without it.


Jobs pokračuje popisem žertu, který s Wozniakem téměř dotáhli do konce. Prostřednictvím Modré krabice uprostřed noci zavolali do Vatikánu a požádali o to, zda by mohli mluvit s papežem, přičemž se co nejlépe vydávali za Henryho Kissingera.

Jobs goes on to detail one glorious prank that he and Wozniak nearly pulled of, ringing the Vatican via the Blue Box in the middle of the night and requesting to speak to the Pope, while doing their very best impression of Henry Kissinger.


Postupně byli povoláváni čím dál výše postavení členové katolické církve, aby si uprostřed noci promluvili s americkým diplomatem, a teprve těsně před tím, než k telefonu vzbudili i samotného papeže, se dvojice rozchechtala a sluchátko položila.

As various members of the Catholic hierarchy were summoned in the middle of the night to talk to the American diplomat, the two burst into giggles just before the Pope himself was roused to come answer the phone.


Jak se zamiloval do technologie (a telefonoval s Billem Hewlettem):

On falling in love with technology (and cold-calling Bill Hewlett):


Když mu bylo 12 a sháněl náhradní díly, aby si mohl postavit kmitoměr, našel si v telefonním seznamu číslo na Billa Hewletta a zavolal mu.

At the age of 12, on the hunt for spare parts to build a frequency counter, he looked up Bill Hewlett in the phone book and gave him a call.


Nedlouho po jejich 20minutovém rozhovoru už měl Jobs zajištěnou letní brigádu ve společnosti Hewlett-Packard.

Not long after their 20-minute phone conversation, Jobs landed a part-time summer job at Hewlett-Packard.


"Neuvěřitelně mě ovlivnila. Byla to jediná firma, kterou jsem v té době poznal, a formovala můj pohled na to, co to vlastně taková společnost je a jak se má chovat ke svým zaměstnancům."

"That made a remarkable influence on me, it was the only company I had seen at that age and it formed my view of what a company was and how well they treated their employees."


Jobs se později stal jedním ze zaměstnanců HP, kteří navštívili firemní výzkumné laboratoře v Palo Alto, kde uviděl "první stolní počítač, který byl kdy vyroben".

Jobs later became one of the HP employees to visit the company's Palo Alto research labs, where he saw "the first desktop computer ever made."


Byl velký jako kufr, měl CRT monitor a já se do něj okamžitě zamiloval.

It was as big as a suitcase, had a small cathode ray tube display, and I fell in love with it.


Jako teenager jsem v HP postupoval výš a výš, poflakoval jsem se kolem toho počítače a začal pro něj psát programy.

I would get a ride up to HP as a teenager and hang around that machine and write programs for it.


Na několika místech Jobs během rozhovoru mluví o tom, jak vymýšlí nové produkty za běhu.

At several points in the interview, Jobs talks about inventing new products on the fly.


V počátcích své kariéry, když se vydal prodat pár desek s plošnými spoji, ho jeden zákazník požádal, aby pro něj sestavil dohromady celý počítač.

Early in his career, as he set out to sell a handful of circuit boards, he was asked by a customer to assemble the full computer.


K dispozici měl pouze 30 zaplacených dní, během nichž musel vymyslet, smontovat i dodat hotové zařízení.

Working on only 30 days of credit, he had to figure out both the assembly and delivery of the finished devices.


Když byl později ve společnosti Apple, vzpomíná na problémy, kterým čelili při vývoji počítačové myši:

Later while at Apple, he recalls the struggles he faced in developing a computer mouse:


"Pamatuji si, jak jsme se docela divoce hádali... křičeli na mě, že by to trvalo pět let [sestavit myš, která by stála 300 USD], až mě to přestalo bavit, vyšel jsem ven a našel si designéra."

"I remember having dramatic arguments...they were screaming at me that it would take five years [to build a mouse that would cost $300], and I got fed up and went outside and found a designer."


O devadesát dní později jsme dokázali vyrobit dokonale spolehlivou myš za 15 USD.

Ninety days later, we had a mouse we could build for $15 that was incredibly reliable.


Dávno před tím, než vedl vzkříšení společnosti Apple, Jobs prozíravě předpověděl, že mnoho průmyslových lídrů ve své vizi zakolísá a ztratí svůj podíl na trhu.

Long before he led the revival of Apple, Jobs presciently foresaw the ways in which so many industry leaders would stumble in their vision, and lose control of their market share.


"Řekněme, že pracujete u společností IBM nebo Xerox, takže děláte lepší kopírky nebo tiskárny, no a co dál?"

"Say you work at IBM or Xerox, so you make a better copier or printer, so what?"


Máte na trhu monopol, takže se společnost už společnost nemůže být úspěšnější.

You have a monopoly of the market share, so the company's not more successful.


V tu chvíli už vládne odbyt a marketing, takže firmám šéfují lidé, kteří mají na starosti právě tohle, zatímco lidé mající na starosti vlastní produkty jsou vyšachováni z rozhodovacího procesu.

Sales and marketing makes it more successful, so [it's those kinds of people] who end up running companies and the product people get driven out of the decision-making forum.


Technologický génius, který společnost dovedl až k její neotřesitelné pozici, je nyní nahrazen lidmi, kteří nemají představu o dobrých nebo špatných produktech - zručnost a technické znalosti jsou nezbytné.

The product genius that led to that monopolistic position is rotted out by people who have no conception of good products vs. bad products - the craftsmanship required.


Přesně to se stalo ve společnosti Xerox...


Společnost Xerox mohla vlastnit doslova celý počítačový průmysl.

Xerox could have owned the entire computer industry.


Mohla být desetkrát větší, než je, mohla být Microsoftem devadesátých let...

It could have been ten times its size, could have been the Microsoft of the 90s...


Místo vítězství si však zadělali na prohru.


"Mezi výborným nápadem a výborným výsledným produktem je ještě dlouhá cesta a spousta práce... a jak se ten skvělý nápad vyvíjí, tak se i mění a rozrůstá."

"There's a tremendous amount of craftsmanship between a great idea and a great product... as you evolve that great idea, it changes and grows."


Během té doby se toho o něm spoustu naučíte.

You learn a lot about the subtleties of it.


Musíte přistoupit na celou řadu kompromisů - určité věci prostě elektrony, sklo, roboty nebo továrny udělat nepřinutíte.

There are tradeoffs you have to make - certain things you can't make electrons do, glass do, robots do, factories do.


Musíte mít na paměti neustále 5 000 věcí - různé koncepty - a skládat si je dohromady...

You have to keep 5,000 things in your brain - these concepts - fitting them all together...


Nakonec záleží na vkusu - snažíte se myslet na ty nejlepší věci, které kdy lidstvo stvořilo, a určitým způsobem se je pokoušíte promítnout do toho, co sami děláte.

Ultimately it comes down to taste - it comes down to trying to expose yourself to the best stuff humans have done, and then trying to bring those things in to what you're doing.


Picasso řekl, že dobří umělci kopírují, ale ti nejlepší umělci kradou.

Picasso said that good artists copy, great artists steal.


Nikdy jsem se nestyděl za to, že jsem ty nejlepší nápady uloupil.

We've always been shameless about stealing great ideas.


Společnost Macintosh byla tak úžasná a úspěšná proto, že lidé, kteří v ní pracovali, byli vynikající hudebníci, básnící, umělci, zoologové, historici a shodou okolností zároveň také nejlepší počítačoví odborníci na světě.

It's part of what made the Macintosh great, was that the people who were working on it were musicians, poets, artists, zoologists, historians who just happened to be the best computer scientists in the world.


Nebýt počítačů a nových technologií, dokázali by úžasné věci v úplně jiných odvětvích.

If not for computer science, they would be doing amazing things in other fields.


Scalia a Thomas večeřeli s odpůrci zákona o zdravotní péči v době, kdy se jejich případem zabýval soud

Scalia and Thomas dine with healthcare law challengers as court takes case


V den, kdy Nejvyšší soud zasedl za zavřenými dveřmi, aby projednal politicky kontroverzní otázku, zda přijme námitku proti zákonu o zdravotnické péči prezidenta Obamy, dva z jeho soudců, Antonin Scalia a Clarence Thomas, se zúčastnili slavnostní večeře sponzorované právnickou firmou, která se bude před soudem účastnit jednání.

The day the Supreme Court gathered behind closed doors to consider the politically divisive question of whether it would hear a challenge to President Obama's healthcare law, two of its justices, Antonin Scalia and Clarence Thomas, were feted at a dinner sponsored by the law firm that will argue the case before the high court.


K události došlo minulý čtvrtek, kdy se všech devět soudců sešlo, aby prodiskutovalo podané návrhy.

The occasion was last Thursday, when all nine justices met for a conference to pour over the petitions for review.


Jedním z probíraných případů byla žaloba vznesená 26 státy zpochybňující radikální přepracování zdravotnické péče, které loni schválil Kongres - zákon, který zmobilizoval konzervativní aktivisty po celém světě.

One of the cases at issue was a suit brought by 26 states challenging the sweeping healthcare overhaul passed by Congress last year, a law that has been a rallying cry for conservative activists nationwide.


Soudci odsouhlasili, že žalobu vyslechnou. V březnu se však očekává 5,5hodinové jednání, jehož výsledek navíc ještě více rozvíří prezidentské volby, které jsou naplánované na rok 2012 a v době vydání rozhodnutí budou v plném proudu.

The justices agreed to hear the suit; indeed, a landmark 5 1/2-hour argument is expected in March, and the outcome is likely to further roil the 2012 presidential race, which will be in full swing by the time the court's decision is released.


Právníkem, který se postaví před soudní dvůr a bude se snažit docílit zamítnutí zákona, bude s největší pravděpodobností Paul Clement, který sloužil jako generální prokurátor Spojených států za vlády George W. Bushe.

The lawyer who will stand before the court and argue that the law should be thrown out is likely to be Paul Clement, who served as U.S. solicitor general during the George W. Bush administration.


Clementova právnická firma, Bancroft PLLC, byla jednou z téměř dvou tuctů společností, které pomáhaly sponzorovat výroční večeři skupiny Federalist Society, která se již dlouhá léta zabývá obhajobou konzervativních právních principů.

Clement's law firm, Bancroft PLLC, was one of almost two dozen firms that helped sponsor the annual dinner of the Federalist Society, a longstanding group dedicated to advocating conservative legal principles.


Další společnost, která večeři sponzorovala, Jones Day, zastupuje jedno z obchodních sdružení zpochybňujících zákon, tzv. Národní federaci nezávislého podnikání.

Another firm that sponsored the dinner, Jones Day, represents one of the trade associations that challenged the law, the National Federation of Independent Business.


Dalším sponzorem byl farmaceutický gigant Pfizer Inc, pro který jsou v procesu v sázce obrovské finanční prostředky.

Another sponsor was pharmaceutical giant Pfizer Inc, which has an enormous financial stake in the outcome of the litigation.


Večeře se konala ve washingtonském hotelu několik hodin po soudní diskusi na téma zmíněného případu.

The dinner was held at a Washington hotel hours after the court's conference over the case.


Zúčastnil se jí, kromě jiných, také Mitch McConnell, nejvyšší představitel Republikánů v Senátu a potvrzený odpůrce zákona o zdravotnické péči.

In attendance was, among others, Mitch McConnell, the Senate's top Republican and an avowed opponent of the healthcare law.


The featured guests at the dinner? Scalia and Thomas.


Není to nic nového: Tato dvojice soudců se akcí skupiny Federalist Society účastní už celé roky.

It's nothing new: The two justices have been attending Federalist Society events for years.


A rozhodně nejde ani o nic, co by bylo v rozporu s pravidly etiky.

And it's nothing that runs afoul of ethics rules.


Ve skutečnosti jsou tito soudci zproštěni povinnosti dodržovat zásady chování, kterým podléhají nižší federální soudci.

In fact, justices are exempt from the Code of Conduct that governs the actions of lower federal justices.


Pokud by tomu však nebylo, rozhodně by jejich chování spadalo pod princip C4, který říká, že "soudce se může účastnit akcí, které právě související a jiné organizace pořádají za účelem získání finančních prostředků, ovšem soudce nesmí být řečníkem, čestným hostem, ani nesmí být uváděný na programu akce."

If they were, they arguably fell under code's Canon 4C, which states, "A judge may attend fund-raising events of law-related and other organizations although the judge may not be a speaker, a guest of honor, or featured on the program of such an event."


Přesto však vztah Scalii a Thomase ke dvěma právnickým firmám účinkujícím v případu, a rovněž společnosti s obrovským finančním zájmem v tomto případu, bohatě stačil, aby zalarmoval aktivisty volající po etice ve vládě.

Nevertheless, the sheer proximity of Scalia and Thomas to two of the law firms in the case, as well as to a company with a massive financial interest, was enough to alarm ethics-in-government activists.


"Toto šokující porušení etiky a lhostejnost vůči kódu chování je v rozporu s tvrzením několika soudců, že se nejvyšší soud chová podle stejných pravidel, která platí pro všechny ostatní federální soudce," prohlásil Bob Edgar, prezident organizace Common Cause.

"This stunning breach of ethics and indifference to the code belies claims by several justices that the court abides by the same rules that apply to all other federal judges," said Bob Edgar, the president of Common Cause.


"Soudci popíjeli a večeřeli na společenské benefici společně s právními zástupci, kteří čekají na projednání svého případu před soudem."

"The justices were wining and dining at a black-tie fundraiser with attorneys who have pending cases before the court."


Jejich přítomnost a pomoc při získávání finančních prostředků prostřednictvím této akce podkopává nohy veškerým tvrzením o nezaujatosti, což je nepřijatelné.

Their appearance and assistance in fundraising for this event undercuts any claims of impartiality, and is unacceptable.


Scalia a Thomas vůči svým kritikům projevili jen pramálo pochopení a vzkázali jim, že oni také bez problémů kombinují své soudní povinnosti s akcemi skupin, jako je Federalist Society.

Scalia and Thomas have shown little regard for critics who say they too readily mix the business of the court with agenda-driven groups such as the Federalist Society.


Thomasova manželka Ginni je vysoce postavenou konzervativní aktivistkou.

And Thomas" wife, Ginni, is a high-profile conservative activist.


Konzervativci navíc namítají, že etický problém má hlavně soudkyně Elena Kaganová a nikoliv Scalia s Thomasem.

Moreover, conservatives argue that it's Justice Elena Kagan who has an ethical issue, not Scalia and Thomas.


Kaganová pracovala jako generální prokurátorka za vlády prezidenta Obamy, když se před soudem objevily první námitky proti zákonu.

Kagan served as solicitor general in the Obama administration when the first legal challenges to the law were brought at the trial court level.


Kritici Kaganové na ni tlačí, aby se zřekla účasti na případu, a tvrdí, že tehdy za zákon bojovala tolik, než aby nyní mohla být nezaujatá.

Her critics have pushed for Kagan to recuse herself from hearing the case, saying that she was too invested in defending the law then to be impartial now.


Kaganová nijak nenaznačila, že by se chystala odstoupit.

Kagan has given no indication she will do so.


Společnost Boeing získala rekordní zakázku na proudová letadla v hodnotě 18 miliard USD

Boeing gets record $18-billion jetliner order


Aerolinky Emirates objednávají 50 dvouuličkových proudových letadel Boeing 777 s možností nákupu 20 dalších.

Emirates airline orders 50 twin-aisle Boeing 777 jetliners with an option for 20 more.


Společnost Boeing rovněž prodává šest letounů Boeing Dreamliner aerolinkám Aman Air, za které inkasuje více než 1 miliardu USD.

Boeing also sells six Boeing Dreamliners to Oman Air, a deal worth more than $1 billion.


Když nějaká společnost dostane objednávku na 50 kusů svých produktů, většinou to není žádný důvod k oslavě.

It's rarely news when a company gets an order for 50 units of its product.


Pokud je však tou společností výrobce letadel Boeing Co. a cena těchto 50 letounů činí dohromady rekordních 18 miliard USD, je to něco jiného.

But it's a big deal when the company is airplane-maker Boeing Co. and the list price for those 50 airplanes totals a record $18 billion.


Stejně tak důležitou zprávou je i to, odkud společnost Boeing zakázku získala: Střední východ, rozrůstající se zlatý důl pro budoucí objednávky letadel.

Just as big is where Boeing got the order: the Middle East, a growing gold mine of future airplane orders.


Podle předpovědi vydané v pondělí chicagská společnost odhaduje, že aerolinky na Středním východě budou v příštích 20 letech potřebovat 2 520 letounů v hodnotě 450 miliard USD.

In a forecast released Monday, the Chicago company estimates that airlines in the Middle East over the next 20 years will need 2,520 airplanes worth $450 billion.


Společnost Boeing o víkendu oznámila svoji největší objednávku v historii, co se týká dolarové hodnoty za komerční letadla - 50 dvouuličkových proudových Boeingů 777.

Boeing over the weekend announced its biggest-ever order by dollar value for commercial airplanes - 50 twin-aisle Boeing 777 jets.


Senzační zakázka přišla od aerolinek Emirates sídlících v Dubaji.

The blockbuster order came from Emirates airline in Dubai.


Společnost Boeing na veletrhu 2011 Dubai Air Show sdělila, že aerolinky mají možnost zakoupit dalších 20 letadel, díky čemuž by se celková hodnota zakázky vyšplhala na 26 miliard USD.

The airline also has an option to buy 20 more planes, which would push the total list price to $26 billion, Boeing announced at the 2011 Dubai Air Show.


V pondělí potom společnost Boeing oznámila, že si aerolinky Oman Air objednali šest strojů Boeing 787-8, někdy též zvaných jako Dreamliner, které se pyšní výrazně lepší spotřebou paliva a zařízením pro pasažéry.

Then on Monday, Boeing said Oman Air ordered six Boeing 787-8s, the so-called Dreamliner, which boasts dramatically better fuel economy and passenger amenities.


Celková cena ta těchto šest letounů překračuje 1 miliardu USD.

List price for six of those is more than $1 billion.


"Jedná se o vynikající zprávu pro celou společnost Boeing," řekl Neal Dihora, analytik pro Morningstar.

"This is clearly a huge positive for Boeing," Morningstar analyst Neal Dihora said.


"Kvalita těchto konkrétních zákazníků je velmi vysoká."

"The quality of these particular customers is pretty strong."


Mnoho aerolinek na Středním východě patří tamějším národům těžícím ropu.

Many Middle East airlines are owned by their oil-producing nations.


To znamená, že mají nejen peníze na zaplacení letadel, ale nárůst ceny pohonných hmot - většinou poškozující aerolinky, protože jde o jedny z jejích největších nákladů - není tak rozhodující, protože země samotná na vyšších cenách ropy vydělává.

So, not only do they have the money to pay for planes, but a surge in fuel prices - usually damaging to airlines because it's one of their biggest costs - is not as detrimental because the country is making money on the higher price of oil.


To je důležité, protože u nich není tak pravděpodobné jako u jiných aerolinek, že by mohly stornovat nebo odkládat objednávky letadel z důvodu navýšení cen paliv, říká Dihora.

That's important because they will be less likely than other airlines to cancel or delay airplane orders when fuel prices rise, Dihora said.


Zakázka od aerolinek Emirates upevňuje vedoucí pozici společnosti Boeaing na trhu s letadly s širokým trupem a přivádí do úzkých společnost Airbus SAS, která se chtěla pokusit narušit dominanci společnosti Boeing se svým dopravním modelem A350.

The Emirates order solidifies Boeing's lead in the market for wide-body planes and helps hold at bay competitor Airbus SAS' attempt to encroach on its dominance with the A350 airliner.


Vítězství společnosti Boeing přichází čtyři měsíce poté, co zástupci společnosti Airbus oznámili, že dojde k odsunutí prvního letu jejich největšího letounu A350, které je přímým konkurentem letounu 777-300ER.

Boeing's win at the air show comes four months after Airbus said it would push back the debut of the largest A350, which competes directly with the 777-300ER.


K odsunutí došlo proto, že zákazníci požadovali větší užitné zatížení letadla a dolet, proto si vzal výrobce čas na to, aby mohl stroji dodat větší sílu motoru.

It delayed the debut to add more thrust after customers demanded more payload and range.


Cena akcí společnosti Boeing Co vzrostla o 1,5% na 67,94 USD.


Sestra mexického prezidenta byla podle všeho v michoacánských volbách poražena

Mexico president's sister apparently defeated in Michoacan vote


Luisa Maria Calderonová tvrdí, že jejímu protivníkovi, Faustovi Vallejonovi z PRI, pomohli v honbě za guvernérským křeslem překupníci s drogami.

Luisa Maria Calderon alleges that drug traffickers helped opponent Fausto Vallejo of the PRI in the governor's race.


Zdá se, že sestra Felipe Calderona v násilných státních volbách o post guvernéra v Michoacánu prohrála. V pondělí následně prohlásila, že jednomu z jejích protivníků k vítězství dopomohli překupníci drog.

President Felipe Calderon's sister appears to have lost her bid for governor of Michoacan during violent state elections, and she alleged Monday that drug traffickers helped tip the race in favor of one of her opponents.


Předběžné výsledky přisoudily vedení v guvernérských volbách západního státu Faustovi Vallejovi ze strany Institutional Revolutionary Party, neboli PRI.

Preliminary results gave the lead in the race for governor of the western state to Fausto Vallejo of the Institutional Revolutionary Party, or PRI.


"Zásahy členů organizovaného zločinu do celého volebního procesu a obzvláště pak do včerejšího průběhu samotných voleb je alarmující nejen pro Michoacán, ale pro celou naši zemi," prohlásila Luisa Maria Calderonová v rozhovoru pro rádio den po nedělních volbách.

"The intervention by organized crime during the entire election process and especially yesterday is alarming, not just for Michoacan but for the entire country," Luisa Maria Calderon said in a radio interview a day after Sunday's vote.


"Vyhrožovali našim kandidátům, členům skupiny pro průzkum veřejného mínění... Zabavovali volební urny, stavěli silniční zátarasy... a nechávali lidi hlasovat na objednávku pro PRI.

"They threatened our candidates, our poll workers.... They seized ballot boxes, set up roadblocks ... and ordered people to vote" for the PRI.


Strana PRI vládla v Mexiku sedm desetiletí až do roku 2000, kdy o předsednictví přišla.

The PRI ruled Mexico for seven decades until losing the presidency in 2000.


Plánuje však brzký návrat k moci a vítězství ve volbách v Michoacánu je v této snaze důležitým krokem.

But it is staging a comeback, and victory in Michoacan is an important step in that effort.


Strana PRI doufá, že zvítězí i v červenci v prezidentských volbách.

The PRI is hoping to win the presidential election in July.


Zdá se, že Vallejo porazil Calderonovou, která ještě den před volbami vedla, jen velmi těsně.

Vallejo appears to have only narrowly edged out Calderon, who had led polls before election day.


Calderonová, kandidátka za konzervativní stranu svého bratra National Action Party, neboli PAN, odmítla Vallejona uznat jako vítěze.

Calderon, a candidate for her brother's conservative National Action Party, or PAN, refused to recognize Vallejo as the winner.


Třetí se umístil Silvano Aureolis, kandidát za levicovou stranu Democratic Revolution Party, neboli PRD, která až dosud ovládala guvernérský úřad. Pro rozhádanou a smůlou pronásledovanou stranu jde před prezidentskými volbami v roce 2012 o velmi nešťastnou prohru.

Silvano Aureoles, the candidate for the leftist Democratic Revolution Party, or PRD, which currently holds the governorship, came in third, a bad defeat for the divided and hapless left ahead of the 2012 presidential vote.


Aureoles rovněž odmítl uznat předběžné výsledky za platné.

Aureoles also refused to recognize the preliminary results.


Vallejo, bývalý starosta hlavního města státu jménem Morelia, jakékoliv vztahy s překupníky drog odmítá a vybízí ostatní kandidáty k uznání výsledků.

Vallejo, former mayor of the state capital of Morelia, denied ties to drug traffickers and urged the other candidates to accept the results.


Michoacán byl dlouho dobu ovládán drogovými kartely specializujícími se na marihuanu, heroin a metamfetaminy.

Michoacan has long been dominated by drug cartels specializing in marijuana, heroin and methamphetamines.


Jedná se o rodný stát prezidenta Calderona a právě v Michoacánu v prosinci 2006 zahájil vojenský boj proti překupníkům.

It is President Calderon's home state, and he chose Michoacan to launch a military-led offensive against traffickers in December 2006.


Starosta ze strany PAN, stoupenec Luisy Marie Calderonové, byl zavražděn jen týden před volbami a mnoho kandidátů z voleb ze strachu odstoupilo.

A PAN mayor was assassinated a week before the election as he campaigned for Luisa Maria Calderon, and numerous candidates quit local races out of fear.


Ať už však výsledky voleb v Michoacánu vypadají pro stranu PRI jakkoli, vítězství straně pomůže získat nový impulz.

For the PRI, though, however nasty the Michoacan election looks, a win will help the party's momentum.


Očekávaný zástupce strany PRI v prezidentských volbách, Enrique Pena Nieto, z Wahingtonu Vallejovi pogratuloval a řekl: "Myslím si, že toto vítězství by vzhledem k nadcházejícímu roku mohlo být velmi povzbudivé."

The man expected to represent the PRI in the presidential race, Enrique Pena Nieto, speaking from Washington, congratulated Vallejo and said, "I think this victory should be very encouraging, looking ahead to next year."


Banka ADB vyzývá Asii, aby pomohla zachránit Eurozónu


Banka Asian Development Bank vyzvala Indii a Čínu, aby byly připravené pomoci se záchranou Eurozóny před její závažnou dluhovou krizí, jinak by mohlo dojít k celkovému poklesu světové ekonomiky, který by měl negativní dopad i na růst ekonomik v Asii.

The Asian Development Bank has called for India and China to be ready to help rescue the eurozone from its sovereign debt crisis to avoid a long-term downturn that will stunt the growth of Asian economies.


Rajat Nag, generální ředitel banky ADB se sídlem v Manile, řekl, že dvě nejrychleji se rozrůstající ekonomiky na světě musí "udělat vše, co je v jejich silách", aby napomohly k rychlému zotavení měnového bloku prostřednictvím Mezinárodního měnového fondu, nebo přímých dvoustranných dohod.

Rajat Nag, the managing director of the Manila-based ADB, said the world's two fastest-growing large economies had to "do all they can" to speed the recovery of the the currency bloc either through the International Monetary Fund or direct bilateral arrangements.


Varoval před tím, že státy skupiny Bric [Brazílie, Rusko, Indie, Čína] všechny evropské potíže sledují "příliš nevzrušeně" a prohlásil, že asijská finanční pomoc v kombinaci s evropským vedením a prostředky pomůže zažehnat dlouhodobé zhroucení globální ekonomiky.

He warned against Bric [Brazil, Russia, India, China] countries looking at Europe's difficulties in a "dispassionate way" and said that Asian financial assistance alongside European leadership and resources would help avoid a long-term breakdown in the global economy.


"Takže se hodí každý, kdo by mohl pomoci Evropě z krize," řekl pro Financial Times během rozhovoru na Světovém ekonomickém fóru v Bombaji.

"So anybody who can help Europe get out of the crisis is useful," he told the Financial Times in an interview on the sidelines of the World Economic Forum in Mumbai.


"Asie je možná do určité míry chráněna, ale rozhodně není imunní."

"Asia may be shielded to some extent but it cannot be immune."


"Takže pokud Čína a Indie mohou pomoci, rozhodně by to měly udělat."

"So if China and India can help, by all means."


Evropské měnové sdružení je již několik měsíců těžce zkoušeno závažnou dluhovou krizí.

Europe's monetary union has been badly undermined by a sovereign debt crisis in past months.


V posledních dnech výpůjční náklady Itálie nebezpečně stouply a předsedové vlád Itálie i Řecka odstoupili.

In recent days, Italy's borrowing costs have soared dangerously and the prime ministers of both Italy and Greece have resigned.


Rostoucí dluhová krize v Evropě vznesla obavy z toho, že by mohla celosvětovou ekonomiku opět stáhnout do recese, a začala se objevovat volání, aby se nově vzkvétající čelní ekonomiky spojily a pomohly Eurozóně najít řešení.

The unfolding sovereign debt crisis in Europe has raised fears that it could push the global economy back into recession and prompted calls for leading emerging economies to band together to help the eurozone find a solution.


Pan Nag předpověděl, že veškerá asijská podpora bude směrována prostřednictvím IMF, ale poznamenal, že oboustranná pomoc - jako je nákup dluhopisů Fondu finanční výpomoci Evropské Unie, instituce pro evropskou finanční stabilitu - by asijským partnerům evropských zemí poskytla větší vyjednávací možnosti.

Mr Nag predicted that any Asian support would be channelled through the IMF, but said bilateral assistance -- like buying the bonds of the EU's bail-out fund, the European financial stability facility -- offered greater bargaining power to Europe's Asian partners.


Anand Sharma, indický ministr obchodu, řekl, že "Indie udělá, co bude moci," aby pomohla Eurozóně, protože její vlastní ekonomika nyní trpí poklesem exportu a vyschnutím přítoku zahraničního kapitálu.

Anand Sharma, India's minister of trade, said that "India will do whatever it can" to help the eurozone as its own economy was now suffering falling exports and a drying up of foreign capital inflows.


"Nikdo nechce, aby Eurozóna zůstala nestabilní a neklidná," prohlásil.

"Nobody wants the eurozone to remain unstable and turbulent," he said.


"Stojíme před těžkým úkolem a musíme udržet vysokou míru růstu."

"We have monumental challenges and we have to sustain a high level of growth."


"Nejde o alternativu, jedná se o holý fakt, protože jak jinak bychom mohli najít zaměstnání pro desítky milionů našich mladých mužů a žen."

"It is not an option, it is an imperative, because where do we find employment for tens of millions of our young men and women."


Ostatní namítají, že rozvíjející se ekonomiky, jako je například ta indická, nemají co pomáhat evropským ekonomikám, když jsou nuceny čelit vlastním závažným ekonomickým problémům.

Others argue that developing economies like India have no business helping wealthy Europeans when they face their own profound economic challenges.


Ashutosh Varshney, profesor na Brownově univerzitě v USA řekl, že by bylo politicky velmi obtížné vysvětlit pomoc pro Evropu 1,2 miliardám obyvatel Indie, když 800 milionů z nich žije z 2 USD nebo méně na den.

Ashutosh Varshney, a professor at Brown University in the US, said it would be politically very difficult to sell assistance to Europe to India's 1.2bn people, of whom as many as 800m live on about $2 a day or less.


"Jednou by mohli zjistit, že Řekové chodí do důchodu v padesáti a o dovolené si užívají na plážích, což by se jim asi těžko vysvětlovalo," poznamenal.

"Sometime they will find out that Greeks retire at the age of 50 and go on holiday to beaches and it won't go down well," he said.


Lee Howell, generální ředitel Světového ekonomického fóra, obdobně zpochybnil, proč by měly být indické zásoby použity k tomu, aby udržely dobře placené zaměstnání mnoha řeckým občanům ve špatně spravovaných a ztrátových sektorech, jako je železniční doprava.

Lee Howell, the managing director of the World Economic Forum, likewise questioned why India's reserves should be used to keep Greece's numerous and well-paid public sector workers in jobs in poorly managed, loss-making utilities like the railways.


Pan Nag zdůraznil, že krize Eurozóny hrozí "nebezpečným dominovým efektem".

Mr Nag said that the eurozone crisis threatened "significant knock-on effects" across Asia.


Předpověď banky, že v Asii dojde mezi roky 2011/2012 k 7,5% ekonomickému růstu, nyní čelí "riziku poklesu" z důvodu evropské hrozby.

The ADB's forecast of 7.5 per cent economic growth in Asia for 2011/12 now faced "risks on the downside" because of the threat from Europe.


Prohlásil, že zranitelné rozvíjející se trhy si musí vytvořit "plány nepředvídatelných výdajů", aby byly chráněny před poklesem a výrazným odlivem kapitálu z jejich ekonomik.

He said vulnerable emerging markets needed to make "contingency plans" to protect themselves from a downturn and significant capital outflows from their economies.


Varování z Pentagonu ohledně možných škrtů v oblasti obrany

Dire warnings from Pentagon over potential defense cuts


Ministr obrany Leon Panetta v pondělí v Kongresu pořádně přiložil pod kotel, když varoval, že rýsující se automatické škrty v rozpočtu mohou ohrozit národní bezpečnost a vyvolat finanční řetězovou reakci začínající v Pentagonu a pokračující přes bojiště v Afghánistánu až k civilním montážním linkám.

Defense Secretary Leon Panetta turned up the heat on Congress Monday, warning that looming automatic budget cuts would undermine national security and set off a financial chain reaction from the hallways of the Pentagon, to the battlefields of Afghanistan, to civilian assembly lines.


Pentagon bude muset už tak strávit snížení rozpočtu o 450 miliard USD během příštích deseti let, ovšem nyní se obává snížení o dalších 600 miliard USD, pokud se Kongresu nepodaří uzavřít dohodu týkající se výdajů.

The Pentagon already is digesting $450 billion of reductions over the next decade but now fears an additional $600 billion or more in cuts may be imminent if Congress cannot reach a deal on spending.


"Dopady těchto škrtů by byly pro celý resort zničující," napsal Panetta v dopise senátorům Johnu McCainovi, Arizona, a Lindsey Grahamové, Jižní Karolína.

"The impacts of these cuts would be devastating for the department," Panetta said in a letter to Sens. John McCain, R-Arizona, and Lindsey Graham, R-South Carolina.


Řekl, že neschopnost Kongresu dospět k dohodě o rozpočtu a z toho plynoucí takzvané obstavení zapříčiní 23% paušální pokles a zastavení mnoha nových projektů.

He said that congressional failure to reach a budget agreement and the resulting so-called sequestration would trigger 23% across-the-board reductions and a halt to many new projects.


"Kvůli tak obrovskému snížení, použitému tímto nerozvážným způsobem, nebude možné provést většinu našich stavebních či lodních projektů - nemůžete koupit jen tři čtvrtě budovy nebo lodě. Navíc by mohlo dojít k vážnému poškození dalších modernizačních snah," napsal Panetta senátorům.

"Such a large cut, applied in this indiscriminate manner, would render most of our ship and construction projects unexecutable -- you cannot buy three quarters of a ship or a building -- and seriously damage other modernization efforts," Panetta wrote to the senators.


"Rovněž budeme nucení separovat mnoho z našich civilních zaměstnanců, a jelikož má snížení proběhnout tak rychle, budeme také muset téměř jistě civilisty poslat na nucenou dovolenou, abychom byli schopni naplnit cílové požadavky."

"We would also be forced to separate many of our civilian personnel involuntarily and, because the reduction would be imposed so quickly, we would almost certainly have to furlough civilians in order to meet the target."


"Tyto změny mohou otřást s vírou těch, kdo se starají o naši armádu a vážně poškodit její připravenost."

"These changes would break faith with those who maintain our military and seriously damage readiness."


Nakonec se škrty dotknou i bojových jednotek, oznámil Panetta.

The cuts would eventually hit combat troops, Panetta said.


"Přestože účtů pro financování možných válečných operací v zámoří se tato obstávka přímo nedotkne, budou tamější operace negativně ovlivněny závažnými změnami v ostatních rozpočtech," varoval Panetta.

"While wartime funding in the Overseas Contingency Operations accounts is not directly affected by the sequester, war efforts would be adversely affected by the severe disruption in the base budgets," Panetta warned.


"Dojde ke škrtům i ve smluvním personálu, což bude mít za následek zpoždění domluvených kontraktů podporujících válečné snažení našich lidí."

"Contracting personnel would be cut, resulting in delays in the contracts and the contract oversight that support the war."


"Sníženy budou stavy placených zaměstnanců, z čehož budou plynout i opožděné platby dodavatelům a následné narušení právní i politické podpory."

"Payroll personnel would be cut, resulting in late payments to wartime vendors, and legal and policy support would be disrupted."


Oba senátoři Panettovi před deseti dny odepsali a žádali ho o podrobnosti týkající se možných dopadů na automatické škrty na ministerstvu obrany.

The two senators had written Panetta 10 days ago, asking for details of the potential impact of the automatic cuts on the Defense Department.


"Důsledky obstávky na ministerstvu obrany by mohly způsobit rychlou degradaci pohledu na Spojené státy jako na světovou vojenskou velmoc."

"The consequence of a sequester on the Defense Department would set off a swift decline of the United States as the world's leading military power."


"Jsme striktně proti tomuto tvrdému opatření," oznámili senátoři ve společném prohlášení v pondělí odpoledne, když zveřejnili Panettův dopis.

"We are staunchly opposed to this draconian action," the senators said in a joint statement Monday afternoon when they released Panetta's letter.


"Nejde o závěr, se kterým bychom dokázali žít, a rozhodně se pod něj nechceme podepsat."

"This is not an outcome that we can live with, and it is certainly not one that we should impose on ourselves."


"Plánované škrty jsou hrozbou pro národní bezpečnost Spojených států, což bychom neměli dopustit."

"The sequester is a threat to the national security interests of the United States, and it should not be allowed to occur."


"Teprve se uvidí, zda Panettův dopis a čerstvá varování zvýší tlak na Kongres schvalující rozpočet a zesílí hlasy volající k vynechání Pentagonu ze seznamu seškrtaných oblastí.

Whether the Panetta letter and the fresh warnings from Senators will increase pressure for a budget compromise or step up calls to exempt the Pentagon from cuts remains to be seen.


Panetta byl v poslední době v rozhovorech o možných škrtech čím dál otevřenější, přestože sám přešel na svoji vysokou pozici v Pentagonu s dlouhými roky zkušeností se schvalováním rozpočtů v Kongresu a Bílém domě, takže věděl, že se pouští do tuhého boje.

Panetta has been increasingly outspoken about the possible cuts, although he came to the top Pentagon job with years of budget expertise himself in Congress and the White House and knowing that he was facing tough choices.


Na tiskové konferenci pořádané minutý týden ministr obrany naznačil stručný obraz toho, co může jeho resort čekat - skořápka armády, uvnitř které však bude chybět jádro.

At a news conference last week, the secretary of defense painted a bleak picture of what could lie ahead -- a military with a shell but no core.


"Bude jako letectvo bez vyškolených pilotů."

"It's an air wing without enough trained pilots."


"Bude jako papírový tygr, jako armáda kasáren, budov a bomb bez dostatečného počtu trénovaných vojáků, kteří by mohli dokončit misi," řekl Panetta na začátku proslovu v Pentagonu.

"It's a paper tiger, an Army of barracks, buildings and bombs without enough trained soldiers able to accomplish the mission," Panetta said in his opening remarks at the Pentagon.


"Bude jako jednotka bez morálky, nepřipravená a neschopná vyrovnat se možnému nepříteli."

"It's a force that suffers low morale, poor readiness and is unable to keep up with potential adversaries."


V příloze dodané s dopisem McCainovi a Grahamové Panetta specifikuje, jak bude mít snižování za následek "výrazná provozní rizika: pozdní reakce na krize, konflikty a katastrofy; výrazné omezení možností výsadků a nasazení po celém světě; předpokládané nepřijatelné riziko v budoucích bojových operacích."

In an addendum to his letters to McCain and Graham, Panetta spelled out new specifics of how reductions "generate significant operational risks: delay response time to crises, conflicts, and disasters; severely limits our ability to be forward deployed and engaged around the world; and assumes unacceptable risk in future combat operations."


Panetta navíc dodal, že některé z největších obranných projektů by mohlo čekat ukončení, včetně těch, které jsou již testovány, i těch, které jsou teprve v raných fázích plánování.

And Panetta said that some of the biggest defense projects could face the ax, including those already being tested and some just in early stages of planning.


Na seznamu byla například projekt letounu F35, plánovaného nového bombardéru, balistické ponorky nové generace, nové pobřežní bojové lodi a nového pozemního bojového vozidla, kterým chtěla armáda a námořní pěchota nahradit humvee.

That list included the F35 Joint Strike Fighter, a planned new bomber, the next-generation ballistic submarine, the new littoral combat ship and the new ground combat vehicle the Army and Marines need to replace the humvee.


Zastavením dalšího vývoje a testování letounu F35 by se během příštích deseti let ušetřilo 80 miliard USD, ale jeho zastánci tvrdí, že jde o nezbytný další krok ve vylepšování armády, který je potřeba, aby se země vypořádala s možnými hrozbami ze strany Číny a dalších rivalů.

Halting further development and testing the F35 could generate some $80 billion in savings over 10 years but its supporters say it is a vital next step to upgrade and meet potential threats from China and other rivals.


Letmý pohled na nedávné novinové titulky napovídá, jak závažné a všudypřítomné jsou lži a klamání v každodenním životě.

A glance at recent headlines indicates just how serious and pervasive deceit and lying are in daily life.


Republikánský prezidentský kandidát Herman Cain má plné ruce práce s obviněním, že sexuálně obtěžoval několik žen - obě strany tvrdí, že ta druhá lže.

Republican presidential candidate Herman Cain is busy trading allegations of sexual harassment with several women; each side accuses the other of lying.


Správci na univerzitě Penn State byli obviněni z křivého svědectví, když se snažili ukrýt záznamy o tom, že penzionovaný fotbalový trenér sexuálně napadal chlapce.

Administrators at Penn State have been charged with perjury for allegedly covering up reports that a retired football coach was sexually assaulting boys.


Minulý týden byl francouzský prezident Nicolas Sarkozy přistižen, jak se spuštěným mikrofonem říká americkému prezidentovi Barracku Obamovi, že izraelský předseda vlády Benjamin Netanyahu je lhář.

Last week French president Nicolas Sarkozy was caught on an open microphone asserting to U.S. President Barack Obama that Israeli Prime Minister Benjamin Netanyahu is a liar.


Lež dokázala zničit celé kariéry i zacloumat stabilitou mnoha zemí.

Lying has destroyed careers and convulsed countries.


Newyorský kongresman a internetový exhibicionista Anthony Weiner ze sebe udělal hlupáka, když zveřejnil informace, které byly ihned vyvráceny nezpochybnitelnými důkazy.

New York congressman and Internet flasher Anthony Weiner made a fool of himself issuing denials quickly contradicted by incontrovertible evidence.


Bývalý prezidentský kandidát John Edwards byl obviněn z toho, že zneužil finance ze své kampaně k tomu, aby se pokusil utajit svůj nemanželský poměr.

Former presidential candidate John Edwards has been charged with campaign finance violations connected to the cover-up of an extramarital affair.


A nikdo nikdy nezapomene na mediální cirkus, který se strhl kolem Billa Clintona, když lhal během druhého období ve funkci o svém sexuálním vtahu s Monicou Lewinskou.

And then again, no one who lived through it will ever forget the media circus President Bill Clinton unleashed by lying during his second term in office about his sexual involvement with Monica Lewinsky.


Všude se to jen hemží příběhy o podvádění ve škole a na univerzitě.

Tales of cheating on school and college tests are rife.


Existují případy, kdy učitelé sami dají svým studentům testové odpovědi, jen aby sami vypadali dobře ve svých posudcích.

There have been instances where teachers have given students test answers in order to make themselves look good on their performance reviews.


Mentoři, kteří by měli učit opaku, vysílají zprávu, že lež a podvod je přijatelný.

Mentors who should be teaching the opposite are sending a message that lying and cheating are acceptable.


Studie ukazují, že v jediný den zalžete někde mezi 10 a 200 případy.

On a given day, studies show, you may be lied to anywhere from 10 to 200 times.


Předpokládejme, že mnoho z nich jsou milosrdné lži.

Now granted, many of those are white lies.


Další studie ukázala, že cizí lidé během prvních deseti minut prvního setkání v životě zalhali třikrát.

Another study showed that strangers lied three times within the first 10 minutes of meeting each other.


Určování lží, neboli "rozpoznávání lží", je nezbytnou dovedností, kterou by si měl osvojit každý, ať už z osobních nebo pracovních důvodů.

Detecting lies, or "lie spotting," is an essential skill for everyone to acquire, for both personal and professional reasons.


Není to však žádná společenská hra, která by byla podobná, řekněme, Šarádě, kdy člověk vykřikne: "Mám tě". Rozpoznávání klamu je seriózní odvětví vědy pracující s vědeckými daty shromážděnými během posledních šesti desetiletí na prestižních univerzitách v průběhu podrobných výzkumných projektů, zvláště pak v oblasti psychologie a filosofie.

Far from being a parlor game similar to, say, charades, where the object is to exclaim, "Gotcha," deception detection is a serious branch of knowledge based on scientific data collected over the last six decades at prestigious universities conducting in-depth research projects, especially in psychology and physiology.


Jedním z výsledků výzkumu je to, že většina starých mýtů o lži byla vyvrácena.

One result of the research is that most old myths about lying have been debunked.


Není to tak, že by se zadrhávali, koktali, červenali se nebo se ošívali.

They do not always stutter, stammer, blush or fidget.


Ovšem nevyvozujte si z toho, že je nějak obtížné lháře zpozorovat a odhalit.

Don't conclude from this that liars are hard to spot and difficult to unmask.


Školený identifikátor lži dokáže pravdu odhalit z větné stavby, drobných výrazů v obličeji, způsobu tvoření otázek a jejich načasování.

A trained lie spotter can get to the truth by learning about statement structure, facial micro-expressions, question formation and timing.


Strávil jsem několik let shromažďováním vědeckých poznatků z rozsáhlého a rozvíjejícího se odvětví týkajícího se rozpoznávání lží a je jasné, že odhalování klamu je moderní dovedností, kterou se lze snadno naučit a v dnešním složitém světě vám může velmi pomoct - zvláště pak pokud mezi vaše pracovní povinnosti patří najímání, pořádání pohovorů, vyjednávání nebo vedení lidí.

I spent several years surveying the scientific findings in the vast and ever emerging body of knowledge on deception, and it is clear that deception detection is a modern skill that is easy to learn and helpful in navigating our complex world -- especially if your professional responsibilities include hiring, interviewing, negotiating or managing.


Dobří lháři dokážou dobře číst i v ostatních, nechají je polevit v ostražitosti, směrují jejich emoce a intuitivně si uvědomují, jak je druhá strana přijímá.

Good liars are skilled at reading others well, putting them at ease, managing their own emotions and intuitively sensing how others perceive them.


Z výzkumů víme, že extroverti lžou častěji než introverti, že muži pronášení více "sebestředné" lži, zatímco ženy říkají více lží "zaměřených na ostatní" - většinou proto, aby ochránili něčí city - že ženatí lidé lžou méně často svým partnerům než svobodní lidé (ovšem lži, které říkají, většinou bývají "nehorázné").

We know from research that extroverts lie more than introverts, that men tell more "self-oriented" lies while women tell more "other-oriented" lies -- usually to protect someone's feelings -- that married people lie less frequently to their partners than unmarried people do (but the lies they do tell tend to be "whoppers").


Rovněž víme, že pokud jste vnímán jako hříšník, ostatní se cítí méně provinile, když vám lžou.

We also know that if you are perceived as a wrongdoer, others will feel less guilt in lying to you.


Nejprve pozorujte normální chování subjektu.

First, observe your subject's normal behavior.


Díky němu bude mít pozdější zjištění s čím porovnávat.

It helps provide a reference point for measuring changes later.


Všimněte si držení těla subjektu, jeho smíchu, práci s hlasem.

Observe your subject's posture, laugh, vocal quality.


Měli byste vědět, jestli někdo běžně neustále poklepává nohama, abyste ho neoprávněně neobvinili ze lži jen proto, že si prostřed schůzky začne poklepávat nohou.

You'd better know if someone normally taps their foot all the time so you don't make unjust accusations when you see foot-tapping in the middle of the meeting.


Poté se snažte určit shluky falešného verbálního i neverbálního chování.

Then look for clusters of deceptive verbal and nonverbal behaviors.


Berte to však pouze jako výstražné signály, nikoliv jako důkaz o lži.

Consider these clusters red flags, not proof of deception.


Lidé pronášející lež mohou přestat pohybovat horní polovinou těla, když se snaží vzpomenout na svůj vymyšlený příběh, mohou špičky bot natočit ke dveřím, nahnout se k východu, výrazně změnit držení těla nebo dávat najevo "úlevu po skončení rozhovoru" - přehnané úlevné oddechnutí a změna polohy, když je obtížná zpověď za nimi.

Deceptive people might freeze their upper body when trying to remember their story, they might point their feet toward the door, lean toward an exit, shift their posture in significant ways or exhibit "post-interview relief" -- that exaggerated exhale of relief and shift in posture when all the hard questions are over.